PERUSTUU ELIZABETH CRANEN
WE ONLY KNOW SO MUCH -ROMAANIIN
Halusin häntä.
Tunnetteko sellaista halua,
jota ei voi analysoida?
Tai pohtia.
Fyysistä halua.
Kun keho ottaa hallinnan.
Minun vartaloni on osa minua.
Sinun vartalosi on osa minua.
Kun minusta tulee me.
Se tuntui rakkaudelta.
Se oli rakkautta.
Hei.
Odota.
Minulla on lahja sinulle.
Mott!
Huomenta.
Omenat näyttävät hyviltä.
Ottaisin muutaman.
En uskonut sielunkumppaneihin, mutta...
-Kukat myös? -Kyllä.
...suhteemme tuntui toismaailmaiselta.
Se otti vallan minusta aikana,
jona kaipasin sitä.
Mutta en elä toisessa maailmassa.
Elän tässä maailmassa.
TODELLISUUS
Chrysanthemum morifolium.
Semper Fi!
-Luulin, että huusimme vain asioita. -Ei, Theodore.
Gordon puhui kukan nimestä.
Kaupassa oli varmasti jonoa.
Krysanteemi on sitkeä kasvi.
Ne ovat tavanomaisia tähän aikaan vuodesta.
Mutta sillä on yllättävän lajirikas suku.
Yhdysvalloissa krysanteemia pidetään piristävänä kukkana,
mutta joissakin maissa -
se symboloi murhetta -
ja surua.
Joissakin maissa se edustaa rehellisyyttä.
Ne ovat joka tapauksessa kauniita.
Ostitko ne torilta?
Olisin voinut tuoda kukkia ilmaiseksi töistä.
Niin varmasti.
Otis, matikankirjallesi putoaa siirappia.
Sivut tarrautuvat yhteen.
Se ei haittaa. Luin sen jo.
Siirappi leviää muihinkin kappaleisiin.
Luin ne kaikki ja tein tehtävät myös.
Hei, Ot. Katso tätä.
Pidät tästä.
Tiedätkö, kuka Johann Sebastian Bach on?
Tiedän, ukki.
Tietenkin hän tietää.
Näytät hänelle muistomitalisi -
joka ikinen päivä.
KYLE ON NYT SINKKU
-Mitä? -Mistä on kyse, kulta?
Priscilla, minulla on kirjakerho tänään,
joten älä edes kuvittele ottavasi...
Autoa.
Kalenterissa ei lue mitään kirjakerhosta.
KIRJAKERHO
Hei.
Hyvää pomon päivää, pomo.
Kappas, bonsai.
Mahtavaa.
Bonsai juontaa juurensa -
Egyptin varhaisiin kulttuureihin.
Tosin useimmat yhdistävät sen Japaniin -
ja wabi-sabiin. Onhan -
konsepti tuttu?
Eikö?
Siinä on kyse enimmäkseen -
asioiden häviävyyden arvostamisesta.
Siinä mielessä -
on melko yllättävää, että Bonsai nousi -
niin suureen suosioon Amerikassa -
kertakäyttökulttuurimme huomioiden.
Ole hyvä.
Näytin opiskelijoilleni -
mustattujen runojen kirjoittamista.
Tajusin, että kaikki nämä rakkausrunot -
kertovat sinusta.
Aika juoksee sisällämme.
Yö, avaruus, maailma katoaa.
Himmeä ääni.
Ilo syttyy sielussasi.
Rakkauden suudelmalla.
-Rintasi, halusi. -Jean!
Theo lähti taas ulos.
Paska.
KOTITEKOISTA JÄÄTELÖÄ
Priscilla, unohda se kundi.
En pitänyt hänestä.
Kyle on idiootti.
Hän puhui Lindsey Halgersonin kanssa -
Chipotlessa viime viikolla.
Kun olimme vielä yhdessä?
Lindsey ei ole edes nätti.
Minusta hän on vain katala ämmä.
Ei toisen poikaystävälle voi puhua Chipotlessa.
Lindsey on töissä siellä.
Miten vaan. Danielle on oikeassa.
Se on väärin. Ei toisen poikaystävälle voi puhua.
Lindsey on ämmä.
Hei.
Kiinnostaisiko jotakuta koe-esiintyä uutta tosi-tv-ohjelmaa varten?
Oletteko todella televisiosta?
-Kyllä, tämä ei ole huijaus. -Niin.
Siistiä! Mistä sarja kertoo?
Yksityiskohdat ovat salaisia tuotannon alkamiseen asti.
Mutta se on hauska.
Naiskeskeinen.
-Kaikki saavat pääosan. -Niin.
Tällä hetkellä etsimme ihmisiä, jotka näyttävät mielenkiintoisilta.
Käytännössä etsimme tiettyä -
-piirrettä. Niin. -Sellaista fiilistä.
Koe-esiintymisen yksityiskohdat löytyvät nettisivulta.
Tarvitseeko sitä varten valmistella monologi?
-Söpöä. Ei. -Söpöä. Niin.
Monologia ei tarvita.
Ole vain oma itsesi.
-Esitä vain itseäsi. -Ymmärsitkö?
Toki.
Siinä missä tabbouleh syntyi Libanonin vuorilla.
Tosin armenialaisilla ja turkkilaisilla on -
omat versionsa.
Mutta niissä on enemmän persiljaa kuin bulguria.
Gordon?
Gordon Copeland?
Ajattelinkin, että se olit sinä.
Anteeksi, tunnemmeko toisemme?
Olen Trudy.
Trudy Parker.
Trudy.
Viimeinen vuosi Ross Hallissa.
Kannuittain olutta,
tikanheittoa seuralla,
frisbeetä aukiolla.
Et kai ole tosissasi?
Ystävänpäivänä -
annoit minulle punatassuisen pyjaman.
Sait minulta Leaves of Grass -runokirjan.
Söimme ranskalaisessa bistrossa.
Paluumatkalla alkoi sataa,
joten menimme sementtiputken alle suojaan,
kunnes sade loppui.
Tapasit vitsailla, että kappaleemme pitäisi olla -
"Why Don't We Do It In The Road".
Minä...
Minulla oli kämppäkaveri nimeltä Sheila.
Napatanssi-Sheilako?
Niin.
Muistat seitsemänkuukautisesta tapailustamme vain kämppäkaverini.
Taisit olla liian keskittynyt -
gradutyöhösi -
Italian renessanssin maalauksesta.
Taidehistorian tutkintosi.
Niin, minä -
sain lopulta restonomin tutkinnon Cornellista.
Sepä mukavaa.
No,
pärjäile.
Samoin.
Trudy.
En vain päässyt tarinan sisälle.
Se Ignatius-tyyppi oli...
Tavallaan ruokkoamaton.
Täysin epämiellyttävä.
"Katsokaa, olen onneton,
jumissa tässä surkeassa kaupungissa -
ja kärsin vatsavaivoista."
Hahmojen ei tarvitse aina olla -
miellyttäviä ollakseen vangitsevia.
Muita mielipiteitä?
Entä sinä, James?
Valitsit kirjan.
Minua kiinnostaisi kuulla enemmän Jeanin ajatuksia.
Tämä saattaa kuulostaa oudolta,
mutta voin tavallaan samaistua Ignatiukseen.
Hänen äitinsä tahtoo sulkea hänet laitokseen.
Kukapa ei olisi joskus kokenut sitä?
Ignatius tuntee olevansa voimaton,
että hän joutuu alistumaan kohtaloon,
joka ei hyödytä häntä.
Olen tuntenut samoin.
"He, jotka eivät tiedä asioiden -
luonnetta tai tarkoitusta,
uskovat vallan ja onnen kuuluvan -
rikollisille ja pahansuoville."
Sitä ei lue kirjassa, Margot.
Se on ote Filosofian lohdutuksesta, kirjasta, johon Ignatius viittaa.
Luit sen...
Uppoudun mielelläni 500-luvun filosofiaan.
Minä valokuvaan kissanpentuja laatikoissa.
Rakastan niitä!
Voi luoja.
Näittekö kuvan kissanpennusta ja pupusta teemukissa?
-En! -Hyvä on, näytän sen.
-Se on pakko nähdä. Se on suloinen. -Anna minun katsoa.
Onpa suloinen.
Mutta sitten hän tuntuu sanovan,
että ainoa arvokas asia -
löytyy sisimmästä.
Siinä mielessä onni on...
Sinä olet onneni.
James.
Olet kaunis kukkiva puu.
Ja minä olen väsynyt lintu,
joka etsii pesää.
Voi, James.
Minun on entistä vaikeampaa jakaa sinua.
Hällä väliä.
Otis on vain yhdeksänvuotias.
Luulin, että huolehtisimme Theosta ja Vivianista vain vähän aikaa.
Alzheimer on niin arvaamaton.
Aistin vieläkin tuoksusi kehollani.
Minulla on vain paljon pähkäiltävää.
Se on vain niin vaikeaa.
Mikä on niin vaikeaa?
Ehdotin, että lukisimme klassikkokirjan.
Esimerkiksi Moby Dickin.
Ei, kiitos.
Hyvä päätös, James.
"Jotkin laivat purjehtivat satamistaan ja katoavat ikiajoiksi."
-Hän on erityinen. -Niin.
Niin on.
Sallikaa minun lukea ote viimeisimmästä optometria-artikkelistani.
"Isäni oli optometristi -
ja sen lisäksi korukauppias,
sillä nämä kaksi alaa niputettiin usein yhteen -
siihen aikaan.
Istuin mielelläni hänen tuolissaan.
Rakastin yksityiskohtia.
Valtavan okulaarin naksautusta.
Ja monimutkaisen sarveiskalvon kaarevuutta,
joka salli muiden osien kanssa muotokuvien tarkennuksen -
hoitajien asemalle."
RISTIIN VIEREISEN LOKERON TYTTÖ
Kuka Catrina on?
Caterina.
Vai niin.
Kuka Caterina on?
Tyttö, josta saatan ehkä pitää.
Mutta luultavasti en.
Hänhän on tyttö ja sen sellaista.
Sepä hienoa.
Kerro hänestä.
Enpä tiedä.
Hänellä on kaksi poninhäntää.
Tarkoitatko saparoita?
Niin kai.
Millainen hän on?
Hänellä on kaikkein siistein lokero ikinä,
ja hän ristii jalkansa oudolla tavalla pöydän alla.
Jalat tavallaan kietoutuvat toisiinsa.
Mielenkiintoista.
En tiedä enempää,
koska hän ei ole oikeastaan puhunut kanssani.
Sinun ikäisenäsi ihastuin ensi kerran -
Roger-nimiseen poikaan, joka ei -
tiennyt olemassaolostani kuukausiin.
Mutta lopulta ystävystyimme.
Ja sitten...
Tuota...
Rakkaus on...
Se on omanlaatuistaan, Otie.
Se ei ole aina sitä, miksi sitä kuvittelee.
Kun ensin tapasin isäsi,
olin täysin hänen lumoissaan, kuten sitä sanotaan.
Hän oli niin maailmaa nähnyt -
ja tietyllä tavalla komea ja...
Olin niin nuori.
James on muistuttanut minua, mitä muuta rakkaus voi olla.
Mutta isin nimi on Gordon.
Niin.
Niin on.
JEANIA EDELTÄVÄT SUHTEET
DEBBIE ALSOP 5. LUOKKA
TAMMY MICKLIN 10. LUOKAN TANSSEISSA
FRETTINAINEN
VALITETTAVA TREFFI-ILMOITUS
ELLEN - NÄKYVÄT STRINGIT HAMEEN PÄÄLLÄ
Doris.
Kuvitellaan, että sinua lähestyy -
henkilö, joka väittää tapailleensa sinua.
Tapailun yksityiskohdat ovat -
tarkkoja ja uskottavia,
mutta silti et muista tapahtumia -
ja henkilön yhteyttä tapahtumiin,
koska et muista itse henkilöä.
Sitä tapahtuu kaiken aikaa.
Se on vain...
Se on EMP:tä.
En-muista-paskanvertaa.
Vai niin.
Tahdotko maistaa?
Jäljellä ovat vain granaattiomena, synttärikakku ja jalapeño.
Ojenna kätesi.
Kiitos.
"Onko sinulla vaikeuksia muistaa ihmisten nimiä tai numeroita?"
"Kuinka usein unohdat..."
"Mitä olin tekemässä?"
Ei.
"Kuinka usein teet päällekkäisiä suunnitelmia?"
Miksi tekisin niin?
Naurettavaa.
"Kuinka usein joudut pyytämään muita toistamaan ohjeet tai tarinan, koska -
et muista..."
JOSKUS
TARKISTA TULOKSET
TÄSSÄ OVAT TULOKSESI
Voi, Theodore,
mitä menit tekemään purkinavaajalle?
Tykkään vain katsoa, miten asiat toimivat.
Niin, mutta unohdat aina, miten ne kootaan.
Mitä tarkoitat?
Muistan, miten ne kootaan.
No niin...
Laatikossa on vanha avaaja, isoäiti.
Tänä aamuna huomasin hänen lähtevän taas yksin ulos.
Hän oli päättänyt kuvata kapista oravaa.
Harkitsin aina valokuvaajan uraa.
Tai musiikkialaa.
Ei sillä, että katuisin mitään.
Mitä isäsi tekee työkseen?
Hän oli optometristi.
Optometristikö?
Minäkin olin optometristi.
Sinä olet isäni.
Aivan.
Kunpa olisit nähnyt, kuinka Otis piti kiinni hedelmärakeista,
jotka pikkutyttö antoi hänelle tänään.
Kuka antoi ne hänelle?
Hänen nimensä on Caterina.
Aivan, Caterina.
Tunnetko hänet?
Tietenkin.
Koska tapasit hänet?
Onko hän...
Kävikö hän meillä?
Kuule, olet oikeassa.
En -
tiedä, mitä ajattelin.
Minä en taatusti tiedä.
Ne ovat turkkilaisia.
Hedelmärakeet ovat alun perin turkkilaisia.
Turkkilaiset ottavat hyytelön -
ja laittavat sen kovaan...
Anteeksi...
-Olen pahoillani. -Ei se mitään.
Olen niin pahoillani.
Hyvä on.
Voi luoja.
Työnkuvaus.
Minun pitäisi jotenkin luoda näistä halvoista räteistä asu,
johon pukeutuminen ei ole kuolettavan noloa.
Mahdotonta.
Mitä? Äiti!
Mitä teet?
Minut valitaan pian tähdittämään omaa tosi-tv-ohjelmaani.
Tämä on vakavaa.
En voi pukeutua surkeasti.
Enkä voi kuulostaa typerältä.
Minun on keskityttävä, jotta tämä ei mene perseelleen,
kuten kaikki muu täällä.
ÄÄNIVIESTI
Hei, kulta, mietin vain sinua kovasti.
Kaipaan sinua.
Oletko siellä?
Haloo?
Taidat olla kiireinen.
Ymmärrän.
Kunpa olisit käsivarsillani juuri nyt.
Täällä, missä tahansa.
Vietin päivän ja yön.
Se on hauskaa.
Mott kaipaa sinua myös.
Nauroit kultaista, pehmeää nauruasi,
kun sen iso typerä naama näytti yrittävän kertoa -
pitäneensä tuulta -
oravana. Muistatko sen?
Et luultavasti ikinä unohtaisi sitä.
Siltikin olin takautuvasti huolissani ikään kuin se voisi toistua.
Mieleni tuntien.
SOITA HÄTÄNUMEROON KÄVELE POIS
OLEN PAHOILLANI
James?
TODELLISUUDEN KIELTÄMINEN
Olen pahoillani.
Mieleni loikkasi kaikkein pahimpaan paikkaan.
Hän päättää suhteen.
Voi luoja, hän jättää minut.
Se oli kuin yksi niistä painajaisista, joissa tietää näkevänsä painajaista -
ja pakottaa itsensä heräämään vain huomatakseen,
että todellisuus on myös osa painajaista.
PAIKALLINEN KUVATAIDEOPETTAJA LÖYDETTIIN KUOLLEENA
Mikä hätänä?
Jean.
Hän kuului kirjakerhooni.
Sepä kamalaa.
Oliko hän sairas?
Tämän mukaan hän näyttää -
ottaneen itse henkensä.
Taiteilijoiden keskuudessa -
on tunnetusti paljon itsemurhia.
Mutta itsemurhat ovat usein estettävissä.
Niistä on kuulemma aina merkkejä.
Olisiko minun pitänyt tietää?
Ei.
Olen varma, ettet tietänyt kovin hyvin.
Jean?
Onko kaikki kunnossa?
Silloin ymmärsin.
Kaikki ei ollut kunnossa.
Ei alkuunkaan.
SURUTUKIRYHMÄ
MAANANTAISIN JA KESKIVIIKKOISIN 14.00 - 15.00
Mutta en tietenkään voinut kertoa hänelle sitä.
Kenelle?
Anteeksi?
Kenelle et voinut kertoa, ettei kaikki ollut kunnossa?
20 vuoden aviomiehelleni.
Koska hän hirtti itsensä vyöllä.
Anteeksi.
Olen pahoillani.
Enkö saisi jakaa yksityiskohtia?
En oikein tiedä, kuinka tämä toimii.
Täällä on tarkoitus jakaa kaikki.
Olemme yhtä sairaita kuin salaisuutemme.
Asian kieltäminen on surun ensimmäinen vaihe.
Mary Louise oli ollut kuollut -
kaksi päivää ennen kuin soitin ambulanssin.
Minulla kesti viikkoja myöntää, ettei kumppanini Ellen -
niellyt 80 särkylääkettä vahingossa.
Jos emme ole täysin rehellisiä,
emme ikinä selviä koettelemuksistamme -
ja siirry elämässä eteenpäin.
Talo, omena, vene, koira, leija.
Mitä?
Yritä muistaa ne sanat.
Talo, omena, vene, koira, leija.
-Yritä vain muistaa ne. -Hyvä on.
Eikö tämä olekin perinnöllistä?
Alzheimerin tautiin liittyy -
-periytyvä geneettinen mutaatio. -Niin.
Tiedän sen.
En voi päätyä isäni tilaan. En suostu.
Testien mukaan sinulla ei sellaista ole.
Eikö?
Tähystyksessä ei löytynyt merkittäviä amyloidiplakkeja.
Merkittäviä.
Niitä voi silti olla.
Alzheimeria ei voida diagnosoida vain plakkien perusteella.
Niitä esiintyy ilman Alzheimeriakin.
Ei kognitiivisia oireita.
Et siis voi sulkea sitä pois.
Voisimme tehdä selkäydinpunktion.
Mutta tuloksesi eivät edellytä sitä.
Monet asiat voivat vaikuttaa muistiin.
Univaikeudet, stressi, masennus.
Kuollut, seksitön avioliitto,
joka johtaa yksinäisyyteen ja irtisanoutumiseen elämästä.
Mitä?
Kysyin, onko kaikki kunnossa kotona.
Asioilla on kiertokulkunsa.
Hyvä on.
Sano nyt ne sanat, jotka pyysin muistamaan.
Talo, omena,
vene, koira...
Auto.
Ei, kissa.
-Ei, se on... -Ei hätää.
Neljä viidestä on yleistä.
Odota. Ei, muistan. Talo, omena, vene,
koira...
Anteeksi, toinen potilas odottaa.
Kiitos.
Omena, vene, koira...
Voi luoja.
Se oli niin hauskaa.
-Niinkö? -Joo.
Priscilla Copeland.
Se on tosi helppoa.
Kunhan et ole tylsä.
-Hei. Niin. -Hei.
Priscilla.
Kysymme sinulta muutaman kysymyksen,
jotta näemme, miltä näytät kameran edessä.
Katso kameraan vastatessasi, jos pystyt.
Yritä olla luonnollinen.
Joo, todellakin.
Ja muista, ettei oikeita tai vääriä vastauksia ole,
joten älä huolehdi siitä.
Tahdomme vain, että olet oma itsesi.
Ensimmäinen kysymys.
Mikä on koulutustasosi?
Olen ensimmäistä vuotta ammattikoulussa.
Mutta se on syvältä.
Ajattelin jättää sen kesken.
Tai ehkä en.
En tiedä.
Mikä on paras ominaisuutesi ihmisenä?
Tyylini on mahtava.
Onko sinulla harrastuksia?
Kuten postimerkkien keräily?
Niin, jotain sellaista.
Onko tekstailu harrastus?
Ei oikeastaan.
Pidän tanssimisesta.
Ja muotilehdistä.
Mitä jos siirtyisimme eteenpäin?
Oletko kokenut tai saanut hoitoa -
henkisiin tai fyysisiin sairauksiin viimeisten kymmenen vuoden aikana?
Mitä?
Ei, kymmenen vuotta sitten -
olin yhdeksänvuotias.
Yhdeksänvuotiaillakin voi olla mielisairauksia.
Se selittääkin veljeni ongelmat.
Oletko ollut televisiossa aiemmin?
Kävin kerran New Yorkissa perheeni kanssa,
ja seisoimme Today-show'n ulkopuolella.
Mutta seisoimme kaikkien takana.
Se oli tylsää.
Miksi tahdot televisioon?
Eivätkö kaikki tahdo televisioon?
Eivät kaikki.
Mistä saavutuksesta olet kaikkein ylpein?
Minä vain...
Ihailin häntä niin kovasti -
hänen sairaudestaan huolimatta.
Hän oli aina niin hyvä veli.
Ajattelin, että ensimmäisestä yrityksestä oli niin pitkä aika,
että hän yritti...
Luulin, että hän voi paremmin.
Että uusi lääkitys...
Luulin vain, että hän voi paremmin.
Sanoin joka tapauksessa tarpeeksi.
Tahtooko joku muu -
sanoa jotain?
Kuka vain?
Toki.
Tule tänne.
Tahdoin kai vain sanoa,
että hra D oli mukava kaikille.
Vaikka oma taide ei ollut niin huikeaa.
Hän sai olon tuntumaan siltä kuin se olisi ollut.
Hän sai näkemään, kuinka taide voisi yhdistää ihmisiä.
Ja muuttaa ihmistä.
En unohda sitä ikinä.
Kiitos.
Ja -
jos joku haluaisi ison ja kultaisen vanhan koiran,
Mott tarvitsee uuden kodin.
Vaimo on allerginen.
Kiitos joka tapauksessa, että tulitte juhlistamaan Jamesin elämää.
Hei, kamu.
Otan osaa.
Olen Jamesin ystävä.
Hän kuului kirjakerhooni.
Ottaisin koiran mielelläni.
Poikani pitäisi siitä kovasti.
-Todellako? -Niin.
Sepä hienoa.
Oletko varma?
Olen.
Hyvä on.
Hyvä on, ilmoita vain,
kun sinulle sopii.
Voin tuoda koiran tavarat sinulle...
Voin ottaa sen nyt.
Todellako?
Niin.
Nouse.
Tule.
1. SYNTTÄRIKAKKU 2. JALAPEÑO 3. GRANAATTIOMENA
ÄLLÖTTÄVÄ
Tiedän. Olet murheen murtama.
Olet yksinäinen.
Tahdotko tulla sänkyyn?
Ei.
Koira pysyy omassa sängyssään.
Se taitaa olla traumatisoitunut.
Mutta että sänkyymme?
Eihän se mitään muuttaisi.
PUHEAIHEITA CATERINAN KANSSA
Mitä jos aiheet loppuvat kesken,
ennen kuin edes saavumme omenapuutarhalle?
Voi, Otie.
Kultaseni, et tarvitse listaa.
Erityisen ihmisen kanssa ei tarvitse aina puhua.
Jamesilla ja minulla on sellaisia hetkiä kaiken aikaa.
Meillä oli upeita keskusteluita,
mutta puolet ajasta meidän ei edes tarvinnut puhua.
Saatoimme vain -
istua yhdessä.
Rakkaus on kaunis asia.
Jonain päivänä -
kohtaat jonkun ihmisen.
Ja sitä seuraa lähes -
hengellinen asia.
En tiedä, miten muuten sanoisin sen.
Toivottavasti rakastajasi ei tapa itseään.
Minulla on jo kauneussalonki ja pinkki stailaustuoli -
Amerikan tyttö -nukelleni.
Ja Caterina, jos sinulla on Amerikan tyttö -nukke,
voit tulla nuken kanssa koska tahansa,
ja voimme leikkiä salonkia.
Ei ole.
No niin, Bethany, aika nousta bussiin.
Ei se mitään.
Voit tuoda minkä nuken tahansa.
Kunhan se on Amerikan tyttö -nukkea pienempi.
Tosin olisi parempi, jos sinulla olisi sellainen.
Mutta voisit silti tuoda Barbien, Arielin,
Lalaloopsyn tai Götzin.
Götz saattaa tosin olla liian iso.
Mutta vaikka se ei mahtuisi tuoliin,
se voisi istua nukkeni vieressä ja puhua sille -
nukkeni istuessa siinä.
En tahdo istua ikkunan vieressä, jos bussi törmää johonkin.
Onko silloin parempi istua keskellä?
Luulen niin.
Oletko nähnyt elokuvaa Speed - kuoleman kyydissä?
Se on tosi pelottava.
Se kertoo bussista, joka ei koskaan pysähdy.
Uskon tämän bussin pysähtyvän.
Toivon niin.
Kuvitteletko koskaan tappavasi itseäsi?
En usko.
Miksi? Entä sinä?
En, mutta äitini sanoi, että rakastajat tekevät niin.
Tarkoituksellako?
Niin kai.
Sitten ei.
Tappaisin itseni vain onnettomuudessa.
Pidätkö ristikoista?
En tiedä. Pidän tavaamisesta.
Minä pidän ristikoiden tekemisestä.
Tämä oli ensimmäiseni.
Siistiä.
Trudy...
NETTIETSINTÄ
Tästä se lähtee.
Rakas Trudy,
toivon, että hyväksyt vilpittömän anteeksipyyntöni -
suhteemme unohtamisesta.
Ei.
Sinun unohtamisestasi.
Olen pahoillani, etten tunnistanut sinua -
kaupassa.
Niin. Paska.
Voimmeko tavata, jotta voit kertoa minulle,
etten ole kadottanut järkeäni?
Typerää.
Voimmeko käydä kahvilla?
Luoja.
Voi pojat.
Gordon kaupan etuosaan, kiitos.
Gordon etuosaan.
VIHA
Läheisille ihmisille,
ihmisille, joita rakastaa,
kuuluu kertoa asioita.
Suhteessa kuuluu kertoa,
jos on joutunut taistelemaan mielenterveysongelmia vuosikausia.
Kun uusi lääkitys ei itse asiassa toimi,
kun kaikki tuntuu kaatuvan päälle,
kun ajattelee pahoja ajatuksia.
Erittäin pahoja ajatuksia ja tarvitsee apua.
Tiedän sen tuntuvan henkilökohtaiselta.
Tietenkin se on henkilökohtaista.
Hän jätti minut.
Kuinka se ei voisi olla?
Minutkin jätettiin.
Meidät kaikki jätettiin.
Tavalla tai toisella.
Eikö vain?
En vain voi uskoa, että aviomiehesi kykeni piilottamaan mielisairautensa -
sinulta niin monia vuosia.
Niin, no,
vuosien aikana avioliitossa moni asia voi -
jäädä huomaamatta.
Yritän vain auttaa.
Älä pelkää.
Ole vapaasti vihainen.
Vihan tukahduttaminen ei palvele ketään.
Viha on surun seuraava vaihe.
Niinkö?
Entä sen jälkeen?
Seesteisyys, ilo,
helvetin kumbaya-laulu?
Oliko kaikki tarkoitettu tapahtuvan?
Koska vaihtaisin seesteisen elämän -
yhteen iltapäivään,
jos saisin maata viltillä hänen kanssaan.
Vain yhden tunnin.
Kaupankäynti.
Mitä?
Kaupankäynti.
Se on seuraava vaihe.
Kiitos, mutta en usko tämän auttavan minua.
Tämä ei tuo häntä takaisin.
Asioista pitäisi puhua...
Kun kaikki ei ole kunnossa,
pidä huolta, että kerrot jollekulle.
SISÄÄNKÄYNTI OSTITKO OMENAKASSISI?
No niin, kuunnelkaa.
Kun olette keränneet täyden kassillisen omenoita,
istukaa puun juureen -
kaverinne kanssa.
Pidätkö roboteista?
Roboteistako?
Hällä väliä.
Etkö pidä omenoista?
Pidän, mutta en pidä tummentumista.
Tai matojen jäljistä.
Minäkään en pidä.
Et sitten luultavasti pidä ötököistä, jos et pidä madoista.
Toin hedelmärakeita. Haluatko niitä?
Toki.
Synttärikakku ei ole paras maku.
Etkö pidä synttärikakuista? Etkö edes suklaisesta?
Rakastan synttärikakkuja.
Tarkoitin hedelmärakeita.
Hyvä.
Sitten voit silti tulla synttärijuhliini.
Toki.
Mutta jos tulet synttärijuhliini,
sinun on oltava poikaystäväni.
Isä.
Hei.
Mitä teet?
Minun on vietävä paperini postiin.
Hyvä on.
Posti lähti jo tältä päivältä,
ja luulen, että tarvitset kirjekuoren.
Hei.
Onko Jean kotona?
Ei tällä hetkellä.
Voinko auttaa?
Hän jätti tämän ryhmään.
Siinä luki osoite, joten...
Varmistan, että hän saa sen, kiitos.
Anteeksi töykeyteni, mutta isäni...
Olen Gordon, Jeanin aviomies.
Olen pahoillani.
Minun on mentävä, mutta kiitos vielä.
Luoja.
Isä?
Hassu tosiasia.
Skip-Bo-peliä kutsutaan myös kissaksi ja hiireksi.
Bussissa -
Caterina kertoi, että hän istuu käytäväpuolella törmäyksen varalta.
Hän pelkää sitä.
Minäkin pelkään törmäystä.
Joskus pelkään kaatavani ihmisiä.
En tiennyt sitä, Bibbie-mummo.
Tiedät, etten aja autoa.
En ole koskaan ajanut.
Se vasta olisikin kaameaa.
Voinko kysyä jotain?
Tietenkin, tytär.
Tiedät, mitä kysymyksistä sanotaan.
Onko teillä kaikilla ylpein saavutus?
Minun tapauksessani se olisi varmaankin maalaukseni.
En tiennyt, että harrastit sitä.
Opiskelin sitä yliopistossa.
Kävit yhden kurssin.
Tunnen oppineeni kaiken tarpeellisen.
Mistäköhän aloittaisin...
Katsotaanpa...
Aivan.
Valmistuin yliopistosta.
Pidin linjani vuosien saatossa.
Älkääkä unohtako seikkailunhimoani.
Sanoit juuri, ettet edes ajaisi autoa, Bibbie-mummo.
Näytät unohtaneen,
että kun olin naimisissa isoisoisäsi kanssa,
olimme todellisia luontoihmisiä.
Itse asiassa -
isoisäsi sai alkunsa -
Colorado-joen penkoilla.
Se onkin sääli nykyisissä avioliitoissa.
Jos yksi avioliitto ei onnistu,
se vain heitetään roskiin ja avioidutaan uudelleen.
Olimme isoisoisäsi kanssa naimisissa 60 vuotta.
Se oli kuin unelmaa.
-Tahtooko joku lisää pretzeleitä? -Joo.
Paljon...
Priscilla, voinko sanoa omani?
Ole hyvä.
Symmetrinen ristikkoni.
Olin aina hyvin ylpeä,
että osasin lausua lempirunoni -
ulkoa -
12-vuotiaasta asti.
"Maa kuuluu nuorille
Nuoret toistensa sylissä Linnut puissa
Kuolevat...
Kuolevat sukupolvet Heidän laulunsa
Jotakin, makrilli.
Jotakin, iho, kukka...
Vanha mies, antiikkinen mies on...
Vain repaleinen takki tikun päällä"
"Ellei sielu taputa käsiään ja laula
Ja laula kovempaa jokaiselle riekaleelle Sen kuolevaisessa puvussa
Laulu opitaan ilman koulua
Sen komeuden monumentit
Ja siksi olen purjehtinut meret Ja tullut Byzantioniin"
Toisen neljänneksen tappio oli odotettua suurempi.
Oletko huolissasi muistisi puolesta?
Voit pysäyttää ja jopa kumota muistinmenetyksen tänään.
Patentoidun Muistinpiristäjäformulamme avulla -
saat venäläisen shakkimestarin muistin ja keskittymiskyvyn -
vain 90 päivässä.
Tilaa netissä nyt aamukuljetusta varten.
Käännä uusi sivu elämässäsi -
tieteellisesti todistetulla Muistinpiristäjä-ohjelmalla.
OSTOSLISTA
MUISTINPIRISTÄJÄ
Kirjakerhosi jäsen toi tämän.
Taisit jättää sen sinne.
Niin... Kirjani...
Kiitos.
Hei, Jean.
En ole kuullut sinusta hetkeen.
Halusin vain muistuttaa, että pidämme kirjakerhon tänään.
Jamesin muistolle.
Tämän viikon kirja on The Long Weekend.
Toivottavasti tulet.
-Hei. -Hei, Jean.
-Olemme juuri lopettelemassa. -Hyvä on.
Tule sisään. Istu alas.
"Päivämme olivat ikuisuus ja hetki.
Ja ne olivat aina ja eivät koskaan."
Mikä on vialla, Jean?
Etkö pitänyt kirjasta?
En oikeastaan.
En vain voi kuvitella ketään, joka ei pitäisi tästä kirjasta.
Se ei vain kuulostanut todelliselta.
Meidän pitäisi uskoa, että heidän kohtalonsa -
oli rakastua viidessä sekunnissa.
Minkä perusteella?
En oikeastaan tiedä.
Vakavasti ottaen -
kirjoitustyyli on heikko.
Hyvä on.
Olkaa kilttejä,
sallikaa minun vain...
Toki.
Hyvä on.
"Ikään kuin mekin -
jakaisimme yhden kehon, mielen ja hengen."
Se on outoa.
Se on lähes karmivaa.
Anteeksi, mutta se lause vaikutti minuun syvästi.
Sama täällä.
Mikä siinä on niin karmivaa?
Kaksi ihmistä jakavat yhden kehon.
Ymmärtäkää nyt.
Se on outo mielikuva.
En lukenut sitä siten.
Sitten luit sen väärin.
ESTIAN PIKKUKEITTIÖ
Hän oli hieman nuorempi.
Vastavalmistunut.
Lukutoukka.
Tosin myöhemmin yllätyin, kuinka monta klassikkoa hän jätti väliin.
Rouva Bovary, Emma...
Kaikki muutkin Austenin kirjat.
Kysyin vain, koska menit naimisiin.
Aivan.
Vuonna 1991.
Sepä mukavaa.
Etkö itse mennyt naimisiin?
Kerran melkein.
Olin kaksi vuotta kihloissa hevoskouluttajan kanssa.
Muistathan, kuinka paljon rakastin hevosia?
Tietenkin.
Kävi ilmi, että enemmän kuin kouluttajia.
Niin, Trudy...
Törmättyämme toisiimme -
en ole kyennyt olemaan ajattelemasta sinua.
Sepä mukavaa.
Tarkoitan, että minun on edelleen vaikeaa muistaa yhteistä aikaamme.
Ajattelin, että voisit auttaa.
Ehkä voisit kertoa hieman yksityiskohtaisemmin -
suhteestamme, jotta voisin...
Hyvä on.
En voi tehdä tätä uudestaan.
-Ei, puhutaan vain. -Kuuntele, Gordon.
Olen pahoillani siitä, mitä käyt läpi,
mutta ymmärrät varmasti, kuinka kiusallista tämä on minulle.
-Trudy. -Hoitoja on -
varmasti saatavilla.
Ehkä terapiaa.
Toivon sinulle onnea sen kanssa.
Mutta sinä... Ei.
Odota.
Trudy, odota.
Ei, kävin lääkärillä.
Kuulostaa askeleelta oikeaan suuntaan.
Testeissä ei näkynyt mitään,
ja hän sanoi, ettei minussa ole mitään vikaa,
joten ainoa selitys on...
Niin?
Että -
suunnittelit tämän kuvion, jotta voisit tutustua minuun.
Pidän sitä varsin imartelevana,
-mutta en ole asemassa... -Hetkinen.
Luuletko, että vaanin sinua?
Milloin soitin sinulle?
Milloin kirjoitin tai yritin ottaa sinuun yhteyttä?
Ajattelin, että saatat olla poikkeuksellisen älykäs -
ja suunnittelit tapaamisemme kaupassa.
Ja viettelit minut haluamaan sinua.
Kuinka...
Näpit irti, helvetti.
Hei.
Voi luoja! Olen pahoillani!
Trudy...
En tiennyt, mitä tein.
Olen pahoillani.
Oletko helvetin mielipuoli?
En tiedä.
SÄVYN PEHMENNYS JA VALOHÄMY ITALIAN RENESSANSSIN MAALAUKSISSA
"Puhuu liikaa."
Monisanainen...
Niin...
Bethany?
Kuka helvetti Bethany on?
Tappavatko he itsensä?
"Rakastavaiset."
Rakastajat tappavat itsensä.
Hei, mikä meininki?
Hei.
Tapailen ääliöitä.
Myyn kiinalaisten vauvojen tekemiä käytettyjä vaatteita.
Ei, en ole ylpeä siitä, mutta kiitos kysymyksestä.
Luultavasti kuolen yksin tässä makuuhuoneessa.
Tahdotteko tehdä tv-ohjelman minusta?
Elämä on syvältä.
Voi luoja.
Luoja, äiti.
Mitä teet?
Kunpa tietäisin.
Sain toisen koe-esiintymisen tv-ohjelmaa varten.
He käskivät vain olla oma itseni.
Mitä se edes tarkoittaa?
Yleensä se ei vaadi harjoittelua.
Kuule, älä unohda,
että joudut vahtimaan isoisääsi tänään.
Viemme Otisin synttärijuhliin.
Onko se tänään?
Ei, minun on harjoiteltava tätä.
Ettekö voi mennä huomenna?
Kai tiedät, kuinka synttärijuhlat toimivat?
Ne pidetään syntymäpäivänä.
Etkö olisi voinut muistuttaa?
Se lukee kalenterissa.
Vain yksi ihminen katsoo sitä.
Et kai mene noissa vaatteissa?
Mitä vikaa vaatteissani on?
Vain kaikki.
Tule tänne.
Ei, en voi laittaa farkkuja.
Et voi mennä noissakaan vaatteissa.
Näytät vain surulliselta.
Olen surullinen.
Sinun ei tarvitse pahentaa tilannetta.
Laita nämä jalkaan.
Yritän auttaa sinua.
Tässä, nämä.
-Hyvä on. -Noin yhdeksän miljoonaa kertaa parempi.
-Paljon onnea vaan -Paljon onnea vaan
Tämä on kuulemma heidän kaksiviikkoispäivänsä.
Eikö se olekin kultaista?
Luokan oudosta pojasta poikaystäväksi.
Anteeksi?
Onko Otis outo? Millä tavalla?
Hän sai Caterinan huomion. Vain sillä on väliä.
TRUDY: VASTAA. OLEN PAHOILLANI.
Muistatko, Gordon?
Millaista heidän iässään oli?
Tietenkin. Yhtä hyvin kuin kaikki muut.
Lapsuuden muisti riippuu -
yksittäisten objektien välisestä tulkinnasta.
Luoja, Gordon.
Hän tarkoitti, muistatko, millaista oli -
tuntea viatonta iloa?
Kyllä, Jean.
Muistan lapsen ilon.
Jopa hieman aikuisiältä.
Elän kaikkien perheeseeni koskaan kuuluneiden ihmisten kanssa.
Ukkini ja isoisoäitini Bibbie mukaan lukien.
Hän on muuten maailman vanhin ihminen.
He ovat juuri nyt päiväunilla.
Tässä on kuva minusta vauvana,
kun makasin viltillä liikkumatta.
Bibbien mukaan se oli kaikista suurin tekoni.
Hei.
Kuinka ollakaan?
Ehkä minulla onkin ylpein saavutus.
Tässä ovat vanhempani hääpäivänään.
Outoa.
Tahdotko pelata videopeliä?
Joo, niin kai.
Sinun pitää pelastaa perheesi ja vallata kadut takaisin.
TERVEYSYKSIKÖITÄ JÄLJELLÄ: 25
Mutta ajat viattomien sivullisten yli.
Se ei haittaa. Älä huoli.
Yritä vain tappaa mahdollisimman monta pahista pisteitä varten.
Selvä.
Olen todellakin hänen suosikkinsa.
Enkö olekin, ukki?
Aivan.
Minäkin otan valokuvia.
Enimmäkseen oravista.
Tiedän, ukki.
Itse asiassa kuvaan videota.
Katso tänne.
Pyyhi kätesi.
Hyvä on.
Pelataan.
Sinun vuorosi.
Sait värin oikein, ukki.
Mutta katso, tämä on ruutunelonen.
Voit pelata ruudun vain ruudun päälle.
Ja voit laittaa viitosen vain kolmosen tai nelosen päälle.
Tiedämme vain vähän.
Tee, mikä tekee sinut onnelliseksi.
Hyvä on.
Pitääkö vaippa vaihtaa, ukki?
Ehkä.
Hyvä on.
Mitä teet, Gordon?
Pidän perheestäni huolta parhaani mukaan.
Tosin viimeaikaiset tapahtumat saivat minut ajattelemaan,
että saatoin epäonnistua tietyissä asioissa.
Kuka ei olisi?
Mutta sen kanssa on elettävä.
Lisääntyvän pettymyksen kanssa.
Sitä luulee, että lapsi korjaa suhteen.
Mutta kaikki jatkuu samana.
Emme todellakaan ole pettyneitä lapsiimme.
Emme tosiaan.
Toivoisin, että Priscilla ottaisi koulutuksensa vakavammin -
ja pääsisi kunnon yliopistoon.
Ehkä et antanut hänelle itseluottamusta.
Kuka voisi kilpailla kanssasi?
Syljet faktoja päivät pitkät.
En tarkoita, etteikö hän olisi aina ollut haastava.
Synnytyksestä asti.
Mistäköhän hän sai yliluonnollisen tyytymättömyytensä kaikkea kohtaan?
Nämä ovat lastenjuhlat.
-Yritetään... -Mutta, Dean,
saako heidän rehellisyytensä olosi kiusalliseksi?
Oletko huolissasi, että päädymme puhumaan sinusta ja Rogerista -
ja myöhäisiltojen sessioistanne?
En keskustele tästä nyt.
-Olet humalassa. -Tietenkin olen.
Kuka järjissään oleva ei olisi?
Äiti, voinko avata lahjat?
Toki.
Isä, pitele tätä.
TRUDY: KIELSIN VIESTITTÄMÄSTÄ! ÄLÄ PAKOTA MINUA POLIISIN PAKEILLE!
Se on...
Vanha yliopistotuttuni.
No niin.
Siirrä nyt tätä jalkaa, ukki.
Ei, tätä jalkaa.
Anna olla, minä teen sen.
Jos vaan nostat...
Priscilla!
Voin tehdä sen.
Kiitos, kulta.
Paketoin sen itse.
Tein siitä erityisen.
Tässä ovat vihjeet.
Jos katsot tätä,
tässä lukee "pahanmakuinen hedelmärae".
Sitten katsot tehtävästä, kuinka monta kirjainta siinä on.
Tyttö, joka puhuu paljon.
-Se on Bethany. -Oikein.
Sitten katsot tehtävää -
ja vertailet kirjaimia.
Ja sitten voit kirjoittaa...
Se paketti on minulta.
Jes!
Käy vain makuulle.
Optometria...
Copeland...
New York...
Hyvä poika.
Nähdään myöhemmin.
Lindalla tuntuu olevan -
häpeämätön lähestymistapa perheasioihinsa.
Minusta on virkistävää kuulla ihmisen puhuvan niin avoimesti -
avioliitto-ongelmistaan.
Kyseessä on nainen, jota ilmeisesti tapailin yliopistossa.
-Enkä todella... -En välitä.
Siltä on viime aikoina tuntunut.
Vähintään huomasit.
Minun pitäisi kai olla kiitollinen,
että olet edes aavistuksen perillä -
minuun liittyvistä asioista.
Ei, olen hyvin perillä...
Hei, Otie.
Mitä Caterina piti erityisristikostasi?
Se ei ollut hitti.
Itse asiassa hän jätti minut.
-Mitä? -Mitä?
Toinen poika antoi hänelle paremman lahjan.
Caterina sanoi, että hänestä tulee hänen poikaystävänsä.
Otie, hän oppii vielä, että elämässä on tärkeämpiäkin asioita.
Olet hurmaava poika.
Äitisi on oikeassa.
Olosi saattaa tuntua nyt kamalalta,
-mutta se... -Minusta ei tunnu kamalalta.
Olimme rakastavaisia kaksi viikkoa, ja se oli upeaa.
Älä pelkää, äiti.
Lupaan, etten tapa itseäni.
Ukki?
Onko kaikki kunnossa?
Paska!
Ukki?
Ukki!
Missä olet?
Ukki?
Karkasit taas.
Minä en kerro tästä, jos sinäkään et.
Ukki?
Helvetti. Ukki!
Ukki.
Katsopas tätä.
He istuvat kuistilla.
Otie, mene takaoven kautta huoneeseesi.
-Miksi, mistä on... -Mene nyt vain.
Te mokasitte.
Hyvä on, Priscilla.
Rauhoitu.
Kerro, mitä tapahtui.
Ei.
Te mokasitte kunnolla.
Ukin tarvitsi päästä vanhainkotiin.
Mikä sai teidät luulemaan, että pärjäisitte hänen kanssaan?
Miksi luulitte, että minä pärjäisin?
Hän pyysi saada olla viisi minuuttia vessassa,
ja hän kuoli.
Jos ihmistä ei voi jättää viideksi minuutiksi,
hänestä ei selvästikään voi huolehtia yksin!
Te mokasitte tämän, helvetti.
Teidän olisi pitänyt tietää!
Menkää jompikumpi kutsumaan joku hakemaan hänet.
Isä?
Sinun on kerrottava Bibbie-mummolle.
Niin.
Kymmenen minuuttia myöhässä illalliselta.
Missä te kaikki viivyitte?
Kyse on isästä, mummo.
Mikä on hätänä? Kaatuiko hän taas?
En tarkoittanut sitä.
Yritän sanoa, että hän on -
poissa.
Hän menehtyi.
-Vai niin. -Hyvä on.
SYNTTÄRIJUHLAT!
MUISTOKAPPELI
Isäni oli taiteilija.
Hän tienasi elantonsa optometristinä,
mutta hän omisti huumorinsa ja sielunsa taiteelle.
Hän oli inspiraationi.
Muistan, kuinka pikkupoikana -
hän auttoi minua kaivertamaan puupiirrospainoja.
Hänen rakkautensa taiteeseen juurtui minuun lapsena.
Jossakin kohtaa -
käytännön asiat työnsivät taiteen sivuun.
Hän oli rakastettu aviomies, poika, isoisä ja -
isä minulle.
Tarinoita.
Äskettäin jouduin tilanteeseen,
jossa jouduin kyseenalaistamaan aivokapasiteettini,
josta olin aiemmin ollut hyvin varma.
Suoraan sanottuna luulin menettäneeni mieleni.
Ehkä olinkin. En tiedä.
Ehkä se ei ollutkaan katastrofi, jona sitä alkuun pidin.
Ehkä se oli siunaus.
Kaikkien pitäisi menettää mielensä ja löytää se uudestaan silloin tällöin.
En oikein välitä Jumalasta.
Valitettavaa sanoa niin kirkossa, mutta...
Uskon...
Toivottavasti isäni on nyt äitini -
Lauran kanssa.
Ja että hänen mielensä lepää.
Hei.
Niin.
Hei, P.
Hei, rva C.
Otan osaa menetyksenne johdosta.
Priscilla on paras ystäväni.
Olemme käytännössä kuin siskoksia.
Hän menetti juuri ukkinsa.
Joka tapauksessa halusin vain ottaa osaa suruunne.
Haleja ja pusuja.
Tämä ei ole todellista.
En voi uskoa, että Taylor valittiin ohjelmaan.
Taylor.
-Olen pahoillani, Priscilla. -En tajua.
Ensin Kyle ja nyt tämä.
Epäonnistuin.
Ja minusta tuntuu, että elän elämääni täysin väärin.
Tuntuuko sinusta koskaan siltä?
Tuntuu.
Olen melkein 20-vuotias,
enkä ole päässyt elämässä mihinkään.
Minulla on kauniit hiukset.
Voisin olla hiusmalli.
Priscilla.
Sinusta on paljon parempaankin.
Kuten mihin?
Luuletko, että osaan jotakin?
-Äiti! -Kulta, olen varma, että osaat.
Kaikki osaavat jotakin.
Hienoa, mutta sinulla ei ole aavistustakaan.
Luulin, että olet kiinnostunut muodista.
Niin olinkin.
Olen.
Mutta tarkoitan...
Rachel Zoeksi ei voi tulla vain niin päättämällä.
Juuri niin. Asioiden eteen on tehtävä töitä.
Äiti, et ymmärrä.
Olin niin varma, että tämä oli kohtaloni.
Elämä on luotava itse.
Luo oma helvetin todellisuutesi.
HYVÄKSYNTÄ
Vein viimein hänen tavaroitaan myytäväksi kirpputorille.
Päädyin ostamaan tavaroita, jotka muistuttivat minua hänestä.
En taida olla valmis luopumaan hänestä vielä.
Claire?
Tahdotko jakaa?
En, se ei tunnu turvalliselta.
Miksi ei, kulta?
Koska paikalla on valehtelija.
Menin Jeanin talolle palauttamaan hänen jättämänsä kirjan.
Mies, joka avasi oven, esitteli itsensä Jeanin aviomiehenä.
Hän näytti hyvin elävältä.
Olen pettäjä, en valehtelija.
Rakastuin toiseen mieheen.
Se mies hirtti itsensä.
Joten...
Voitteko ohjata minut oikeaan vertaistukiryhmään sitä varten?
Ettekö?
En uskonutkaan.
Muunsin hieman tosiasioita, mutta tuskani on yhtä todellinen kuin muiden.
Kuulostaa kamalalta.
Mutta sinun olisi pitänyt kertoa totuus.
Niinkö?
Tahtooko kukaan todella kuulla totuutta?
Koska totuus on täynnä ikääntymistä, sairautta,
kuolemaa ja sydänsuruja.
Onko mikään ihme, että halusin paeta sitä?
Halusin vain tehdä sen henkilön kanssa, joka halusi paeta minua enemmän.
Totuus ei välitä, haluammeko sitä vai emme.
Se vain on.
Olen pahoillani, että valehtelin.
Mutta en pyydä anteeksi Jamesin suhteen.
Kadun muiden satuttamista,
mutta se oli kaikkein rehellisin tekoni vuosiin.
En päätynyt suhteeseen yksittäisen asian johdosta.
Tarina avioliitostani olisi ollut kuolettavan tylsä kirja.
Mutta jossakin sumeassa kohdassa unohdin, miksi olin tärkeä.
Tunsin olevani merkityksetön.
En ollut poisheittämisen enkä pelastamisen arvoinen.
Minut vain hyllytettiin keräämään pölyä.
Luokaa oma helvetin todellisuutenne.
OMA HELVETIN TODELLISUUS
Ehkä emme ole omien tarinoidemme -
luotettavimpia kertojia.
Ainakaan niiden, joita kerromme itsellemme.
Me kaikki olemme myös osa jonkun muun tarinaa.
Välillä tuntuu, että olemme vain sitä.
Jos olemme onnekkaita,
jokin painostaa meidät muistamaan, että meidän täytyy itse -
sysätä juoniamme eteenpäin -
ja jättää muiden päätettäväksi, kuinka lopussa kävi.
KIRJAKAUPPA
LIITTYKÄÄ JEANIN KIRJAKERHOON ENSIMMÄINEN KIRJA: MOBY DICK
"Eräs viisaus on suru,
ja eräs suru on sulaa hulluutta.
Joissakin sieluissa elää kotka,
joka voi yhtälailla sukeltaa syvimpiin rotkoihin,
nousta niistä uudestaan -
ja muuttua näkymättömäksi aurinkoisissa paikoissa."
VIRGINIA ROBINSON SULLIVANIA HAIKEUDELLA MUISTAEN
27. MAALISKUUTA 1919 - 8. KESÄKUUTA 2018